Översatt av: Jeez och Fenix
www.SweSUB.nu -Om översättaren själv får välja
VLADIVOSTOK, ÖSTRA RYSSLAND
Är du nervös?
God morgon, inspektör Grinko.
- Jäklar! - Beskriv vad som har hänt.
- Nån har gjort oss en stor tjänst. - Jag frågade kriminalaren.
- Ett rån? - Förklara.
Offret, Nozim Kalandarov, är en småhandlare i Rukshans gäng.
Angriparen överraskade honom, högg honom i skallen och sårades under förloppet.
- Och drogerna? - De är borta. Stulna.
Tajikgänget stjäl Rukshans varor igen. Drogerna är antagligen i Hokkaido snart.
Ja, antagligen.
Mycket bra. Skriv en full rapport. Jag åker på affärsresa ikväll.
Okej.
TRANSSIBERIAN
Vår värld är inte grå.
Under sanningens ljus är det en värld med stor kontrast.
Svart och vitt, gott och ont, rätt och fel.
Det finns alltid ett val.
När det gäller ödet är valet lätt.
Vad vår kyrka har gjort här... Det ni har gjort här de sista två veckorna...
...är uppenbart rätt, onekligen gott.
BEIJING, KINA
Titta bara på Jessies fotografier.
Säg mig, är det inte så att det är i ett barns leende...
...som vi hittar Guds verkliga behag?
Imorgon, då vi beger oss av hemåt...
Säkert att du inte vill flyga?
...så tycker jag det är dags att begrunda den här tanken.
Det är bara sex dagar.
När du befinner dig i hopplöshetens mörker...
...och kämpar för att komma tillbaka till Guds ljusa sanning.
Kom ihåg vad du har lärt dig här, om medkänslans förmåga.
När du tänder ett ljus för någon annan så lyser du upp din egen väg också.
Kom igen, älskling!
- Lakan? - Nej.
Vad kostar den?
- Hallå där, lille snok. - Helvete, Roy!
Förlåt, jag ville bara veta om du ville ha lite ''shashlyken galoopsie.''
''Galoopsie''? Vad är det?
Vänta. - Ursäkta...?
Den där toaletten fungerar inte.
Låt mig ta hand om det här.
Ursäkta, fröken.
"T" för toalett.
''Toileten.''
Hon tror att jag menade te. - Nej, fröken. ''Toileten.''
Nej...
Jag tar en öl. Fröken tar en Cola.
Tack.
- Måste du röka när vi äter? - Vi äter inte än, Roy.
- Det påverkar min aptit... - Jag blåser häråt.
Blås bara...
De söker gärna mellan stationerna så att råttorna inte kan överge skeppet.
- "Råttorna"? - Knarklangarna.
Hej, lille vän.
- Skrämde han dig, sötnos? - Faktiskt inte.
Bråka inte med polisen i Kina och Ryssland.
Framför allt i Ryssland.
Jag känner en man som häktades 28 dagar i Bratsk-
-för att hans namn var felstavat i visumet. De krävde 5.000 dollar.
Naturligtvis vägrade han att betala av ren princip.
Vad hände?
Han betalade... med två tår på hans högra fot.
- Menar du att polisen...? - Ja, herrn. Polisen.
En gåva. Trevlig resa och lycka till.
- Han drev bara med oss. - Nej det är så det är.
- Det är rena vilda östern här. - Jäklar! Det är hon.
Godkväll, fröken.
Åh nej!
- Hur stänger man av den? - Jag vet inte, fråga satkärringen.
Du är full.
- Det är du visst. - Än sen då?
- Åh, Roy...vänta.
- Vad? Jag vet inte var de är. - Är de i plånboken?
Jag trodde att vi kunde låta ödet avgöra den här gången.
Inte det här igen. Inte nu.
För guds skull.
Det är lugnt.
Jag älskar dig, Jess.
Den är din. Låt mig ta min.
Tyst, Carlos. Hon sover.
Okej.
Ja...
- Hej! - Hej!
Ta det medans det är varmt.
Ursäkta... - Bra att du är vaken, älskling.
- Det här är Carlos och... - Abby.
Just det, Abby. Det här är min fru Jessie Nassir.
- Var är vi? - Vi åkte precis över gränsen.
Vi är i Ryssland, Sibirien.
Första gången?
Nu händer det grejor, de ska byta boggie på vagnarna. Ta kameran.
Roy gillar tåg.
Lite grand.
Jag måste byta om.
De ändrar spårvidden.
Det är rätt intressant, älskling.
Kineserna ville inte att ryssarna skulle invadera så de gjorde spåren smalare.
Ryska boggien är 168 cm.
Det är 23 cm bredare än den kinesiska, därför måste man byta.
Var kommer de ifrån?
Jag vet inte, från nån fabrik i Moskva antar jag.
Nej, våra nya rumskompisar.
Han sa att de undervisade i Japan, engelska och kanske spanska.
Fota det där, de höjer tåget.
Jag tror att de förvarar dem där borta.
Jag vet inte hur de får dem till det spåret, men... Det är häpnadsväckande.
- Slå er ner. - Tack.
Vi ordnar lite vodka till er.
Hur gick det i tullen?
Vi fick det kämpigt, Carlos.
Vad? Ni två? Aldrig.
- De var misstänksamma mot passen. - Får jag titta på dem?
Självklart.
Här är orsaken. Titta, de är nya.
Nya pass är lätta att förfalska. Färre stämplar att kopiera.
Lägg av, de är äkta.
Vänta, jag ska visa mitt.
Det här är vad som gäller.
- Ser du? - Välanvänt.
- De är inte vana att se nya pass. - Hur är Kanada?
Jag ska berätta hemligheten med att ta sig förbi tullen och över gränser.
Stick inte ut.
Är det uppenbart att vi är amerikaner?
Hon ser amerikansk ut.
- Så ni har gjort den här resan förr? - Ja. Tåg är billigare än flyg.
Jag gillar inte kylan, men min flickvän...
Ju kallare desto bättre, eller hur?
Älskar hon kyla så älskar hon Iowa för där blir det kallt.
- Här kommer det. - Är det inte lite tidigt för...
Tidigt? Klockan är tre.
Tåget följer Moskvas tid.
- Vi har mycket att ta igen. - Inte jag.
Det smälter isen i dig.
- Får jag bomma en? - "Smälta isen".
- Skål! - Na Zdorovie!
- Han fattar galoppen. - Na Zdorovie!
- Vart kommer du ifrån? - Ingenstans. Seattle.
Så du har undervisat engelska i Japan? Hur var det?
Ganska bra. Jag föredrar Sydostasien.
Du har väl varit på resande fot länge?
Cirka två år.
Får du hemlängtan nån gång?
Nej, jag har inget hem att längta till.
Har du funderat på att sluta resa? Du vet, stadga dig?
Hjälpte ni barn i Kina?
Ja. Roys kyrka... vår kyrka har ett projekt.
Det är typ som "Rädda barnen".
- Trevligt. - Mycket jobb men det kändes bra.
- Jag har aldrig gjort nåt sånt förut. - Som vad?
Du vet, räcka ut en hjälpande hand. Hjälpa nån som är nere.
Roy är bra på det viset. Han har bra hand med människor.
Han ser ut att kunna vara det.
Herre gud.
- Visa dem. - Titta på det här.
En tiger angrep honom i Habarask.
- Finns det tigrar i Ryssland? - Sibiriska tigrar, han jagar dem.
Tony Tiger angrep mig.
Titta på det här. Ett rådjur angrep mig.
- Ett rådjur? - Ja, en John Deere gräsklippare.
Gulag?
- Vad gjorde han? - Skrev poesi.
- Finns det fortfarande straffläger? - Nej, men i Sibirien fanns det många.
Sanningen om Amerika läser du i en bok.
Vill du ha sanningen om Ryssland, ta en spade. Alla ligger begravda här.
Forskare, präster, poeter.
Det finns ingen Gud och det finns inget Sibirien.
- Olja! Det finns olja! - För oljan!
Jessie, vill du ha lite gift?
- Jag dricker inte. - Är du säker?
- Det där giftet dödar dig fortare. - Tack, Carlos.
Jag försöker allt jag kan men det där är det enda jag inte lyckats förändra.
Ännu.
Dödar du alla mina demoner... så kanske mina änglar också dör.
Roy!
- Cabrón! - Cabrón!
- Ursäkta! Jag kommer senare. - Nej, det går bra. Stanna.
- Du är varm. - Ja, det är varmt härinne.
- Om vi bara kunde öppna fönstret. - Jag har försökt, det sitter benhårt.
Vi får härda ut.
Det är bra för gusten.
- Vad är gusten? - Bakfylla.
Det vet jag inget om.
Har du fått nåt bra?
- Ja, jag tycker det. - Får jag titta?
De är vackra. Titta på den här.
- Du måste få mycket för dem, eller hur? - Nej, jag säljer dem inte.
- Varför inte? - Det är bara en hobby just nu.
Just nu?
Jag kanske ger ut en bok en dag. Jag vet inte.
Jag vill visa dig en sak.
Jag vill inte ha några polacker som stirrar in och får idéer.
Nej, inte den. Den här.
Det här är min favorit. Alla andra ler men den här är ledsen.
Jag älskar sånt här.
Titta, det är sandelträ.
De är sällsynta. Inte för turister.
De betalar mycket för dem i Amsterdam.
Är det lagligt att sälja dem vidare?
Ja, man får smörja tullen då och då, men det är lagligt.
De är "matryoshkas". Det betyder mor.
Ser du magen? De firar fruktbarhet.
Och nu...där är hon.
Den lille bebisen. Titta på den.
Är den inte söt?
- Carlos? - Ett ögonblick.
Jag måsta låsa. Polackerna strömmar in som om de vore inbjudna.
- Hej, Abby. - Hej.
Vad var det jag sa?
Nästa anhalt, lrkutsk!
Kom igen.
- De har allt här. - Var är bebisen?
- "Pirozhkis" är goda. - Är de? Ska vi köpa en?
- Ja. - Nej, jag bjuder.
Här är de. Titta på det här.
- Ånglok! Jag är i himlen. - Gillar du dem?
- Vem sa så? - Vad?
"Dödar du alla mina demoner så kanske mina änglar också dör".
- Det var väl Tennessee Williams. - Jag gillar det.
Verkligen?
- Jag såg dagboken. Är du författare? - Nej, det är mer som en resedagbok.
Du har säkert några bra historier.
Det har då jag.
Ingen jag är stolt över.
Jag flyttade hemifrån när jag var 16 år. Kanske av samma orsak som dig.
Var på drift till 30 års ålder.
Var aldrig mer än en vecka på samma ställe.
Nej, fel av mig.
Det var nio dagars fängelse i Memphis och...torken var två veckor tror jag.
Det var före Roy förstås.
- Hur träffades ni? - Hur vi träffades?
Roy säger att vi träffades av en slump.
Jag var full och frontade med hans bil, körandes 65 km/h.
- Vackra, va? - Jag såg många såna i Rajasthan.
- Var är... - lndien.
- Du har varit överallt, va? - Livet är att resa, inte slutmålet.
Det gillar jag. Låter som Jess.
- Jaså? - Ja. Hon är fortfarande lite...rastlös.
Så resan med transsibiriska järnvägen var hennes ide?
Nej, det var min. Vi reste aldrig nånstans.
När kyrkan gav oss möjligheten tänkte jag imponera med ett storartat äventyr.
Du vet, göra henne lycklig.
Jag tycker att hon ser lycklig ut.
Ärligt talat så har vi haft problem på sistone.
Äktenskapliga problem.
Tråkigt att höra.
Hon tycker säkert att jag garderar mig.
Innan jag träffade Jess trodde jag att jag var...den vilda.
Hon förväntade sig nog inte att bli tillsammans med en järnhandelsägare.
Än mindre med en som har ett hobbytåg i källaren, men...
...jag älskar henne så mycket.
Åh, Carlos, du måste titta på den här pannan.
Vilken skönhet. Är hon inte praktfull?
Han kom till sjukhuset varje dag. Det fanns ingen annan.
Jag var redan ovän med alla då.
Han sa nåt jag aldrig glömmer.
Han sa: "Sak samma var du siktar...
"Sak samma med din dröm, sak samma med ditt mål-
-håll ögonen på munken och inte på hålet".
- Vad ska det betyda? - Jag vet inte, det är typiskt Roy.
Jag antar det är som... Du vet, om du...
Om du fokuserar på det positiva så kan du uträtta stordåd i livet.
Innan vi träffades var jag för fokuserad på det negativa.
Slå sig till ro löser inte allt.
Det är... Roy och jag är olika på väldigt många saker.
Han vill till exempel ha barn.
Jag menar, det vill jag med. Det är bara...
- Det är bara en så stor grej att... - Att rota sig?
Ja.
Jag vill ha en familj.
Jag vill få det rätt.
Det finns den här stugan vid en sjö i Vancouver.
Den har en lång brygga som du kan gå ut och sitta på.
Omgiven av berg och tystnad.
- Ingen annan finns i närheten. - Låter fint, är det ett familjegods?
Ja, min farfars. Men han sålde det för att finansiera resorna till Reno.
Jag ska köpa tillbaka det.
Vancouver vid en sjö, låter dyrt.
- Jag jobbar på det. - Tillsammans med Carlos?
Förlåt, det är inte min ensak.
- Vi borde kliva ombord igen. - Ja.
- Det var trevligt att talas vid. - Detsamma.
Roy? Är du där?
Ursäkta, har du sett min man?
- Du kan inte fortsätta så här... - Roy är borta.
- Jag har gått igenom hela tåget. - Här. Sätt dig.
- Gick han inte ombord med dig? - Nej.
Vi tittade på de gamla tågen. Sen gick jag för att äta.
- Han hörde kanske inte klockan. - Vad ska jag göra?
Han måste vara här nånstans. Han mår säkert bra. Vi får fråga runt.
Det här är en mardröm.
Stationschefen sätter honom på nästa tåg. Du väntar på stationen.
När går nästa tåg?
Det är försenat, polisen kontrollerar alla tåg från Shtatova till Sibirien.
- Kontrollerar tåg? - Ja, efter droger.
- När kommer nästa tåg? - Zavtra.
Imorgon.
Det är okej. Vi kan ju inte göra nåt åt det.
- Vi kliver av och väntar med dig. - Nej, det behöver ni inte.
Jag ber dig, tågmaten dödar oss. Lite grönsaker vore trevligt.
Vi är mer erfarna. Det är farligt för en ensam kvinna.
Ulyanovsk. Ulyanovsk om fem minuter.
- Okej? - Då ger vi oss av.
Behöver du hjälp? Okej. Kom igen, tjejer.
Hotell. Mycket fint.
- Stora rum. - De magiska orden. Kom igen.
- Jag är ledsen, vi prövar imorgon. - Förstår du inte?
Han är här imorgon. Jag vill veta om han mår bra.
Det händer turister ofta. Det här är Ryssland.
- Är allt bra? - Han vet ingenting.
- Bara att tåget kommer vid tolvtiden. - Han är nog på det.
Han mår säkert bra.
Nu oroar vi oss inte för Roy, okej?
- Ursäkta? - Roy är en stor pojke.
En stor pojke kan ta hand om sig själv.
- Nej, tack. - Inte den här gången.
Nu kommer jag med nyheter från köket. De har grönsaker.
De dåliga nyheterna. Det är en potatis. Bara en.
Men var inte ledsen.
Vi har så mycket att göra medans vi svälter ihjäl.
Den här staden rockar.
Vad tycker du? Ska vi stanna några dagar och se allt?
Ah, Potatis.
Mrs Potatis. Tack.
- Den enda av sitt slag, va? - Vad?
Era "matryoshka" dockor. Carlos sa att de var unika.
Ett saltkar.
Jag går och lägger mig. God natt.
- Var det nåt jag sa? - Nej, hon visste inte om dockorna.
Vi hade problem med tullen för ett tag sen. Hon ville att jag skulle sluta.
- Men det gjorde du inte. - Nej, ibland är jag vårdslös.
Och jag behöver pengarna.
Billiga kopior.
Missuppfatta inte, Carlos. Är inte hon för ung att luffa runt med dig?
- Jag kanske ska hitta nån äldre. - Jag menar bara att hon är en bra tjej.
- Vad är jag då? Stora stygga vargen? - Du är oansvarig.
- "Ipocita". Förstår du? - Nej.
Roy berättade om ditt syndiga förflutna.
Varför den här resan, Jessie? Jag förstår Roy, han gillar ånglok.
Men du? Varför är du här?
Vad söker du? Spänning?
Som du hade förut när du var en tuffing?
När inget höll dig tillbaka.
Utan kompromisser. När livet bara...lekte.
- Önskar att jag hade träffat dig då. - Jaså?
Ja. Inget rensade skallen bättre än ett meningslöst knull då.
Jag är trött. Jag går och knyter mig.
God natt.
- Vet du vad? - Vad?
Vår dusch är sönder.
Får jag låna din?
Jag tog med en egen handduk.
- Tack. - Ingen orsak.
- Ska du ta en rundtur? - Nej.
Jag väntar på ett samtal från receptionen.
Gällande min man.
Sover Abby?
Mrs. Nassir? Jag har hittat ett hotell i Irkutsk med en amerikansk gäst.
- De ringer tillbaka snart. - Vad bra, tack så mycket.
Jag kommer på stört.
De har hittat Roy. Nycklarna ligger på bordet.
- Amerikanen är inte mr Nassir. - Inte? Du sa att de hade hittat honom.
- Han är kanske inte i lrkutsk? - Han är där, det är poängen.
- Han klev av i lrkutsk. - Ja, vi ringde många hotell.
Vi måste vänta och se.
- Har de hittat honom? - Inte än.
Tråkigt. Kommer första tåget vid tolvtiden?
Ja. Han är på det.
Bra. Då har vi fyra timmar.
Vad ska vi titta på?
Bauxitgruvan eller tandpetarfabriken?
Ingetdera.
Du fotograferar väl vackra saker? Jag ska visa dig nåt...utsökt.
Hämta en jacka.
Mrs Nassir! Det är till dig.
- Roy? - Hej, älskling.
- Vilket äventyr, va? - Jag var orolig, Roy.
Jag mår bra. Jag hade några rubel och kunde ta in på ett hotell.
- Men jag kan inte åka förrän 16.30. - 16.30? Så sent?
Jag klagar inte. Då får jag några timmar till med de här ångloken.
Det här stället är en guldgruva. Hur mår du?
Jag mår bra, Roy.
Det är otroligt, de har ett gammalt sovjetiskt lokomotiv som har...
Är det 16.30 nu?
Då har du inget val. Skynda på.
Jäklar. Går det nån buss dit? Eller bil?
Ja.
Det blir väldigt dyrt.
Jag har pengarna. När?
Hans bror Dani kan skjutsa dig.
Hur många passagerare?
En.
Buss eller en tidsmaskin?
Det är fantastiskt.
- Nej. - Inte?
- Vad sa han? - Ingen aning men han pekade ditåt.
Kom igen!
Vänta!
- Är du säker på att det är rätt väg? - Ja.
- Hur tar vi oss tillbaka? - Du har väl lagt ut brödsmulor?
Carlos?
- Jag tycker att vi borde gå tillbaka. - Två minuter till.
Hur vet du det?
Carlos?
Carlos!
Ser du? Vad var det jag sa?
Carlos!
Ta med det i din bok.
Hade jag rätt? Vackert, va?
Fantastiskt.
Tack.
- Låt mig ta ett på dig. - Nej, jag ser dum ut på kort.
Okej.
- Tack. Kan jag få tillbaka den? - Vackert. Okej, jag gör det.
Tack.
Vad gör du?
Jag kan inte göra det här. Det var dumt, förlåt.
- Vad? - Förlåt.
Var är tuffingen nu?
Kom igen. Ingen får reda på det.
Din lilla retsticka.
Jävla retsticka.
Dra åt helvete!
Vart ska du?
Kom igen. Vänta.
Jag ska inte göra dig illa. Jag lovar.
Jessie. Det är okej.
Vart ska du? Det är okej.
Jag ska inte göra dig illa.
Jävla retsticka.
Jävla satkärring!
Håll dig borta från mig.
Jag ska inte göra dig illa.
Hallå? Det är portiern.
- Jag ska hämta bagaget. - Det är på sängen.
Gud vad det här känns bra.
Vagn två, hytt fyra.
- Jag ber om ursäkt. - Du? Det var jag som sjabblade.
Älskling? Mår du bra?
- Hallå. Mår du bra? - Fryser bara.
Var är din jacka?
- I väskan. - Din dumbom.
Kom igen. Nu hoppar vi på tåget. Kan du förstå att det snöar?
Han jag bodde med, Carlos Ximénez. Vet du var han är?
Han åkte imorse tillsammans med den amerikanska kvinnan.
Sa de när de skulle vara tillbaka?
De är tillbaka. Hon gick nyss för att möta sin man på stationen.
- Tovarich. - Det betyder "kamrat".
Våra nya reskamrater har lärt mig ryska.
De fick ringa hotellet i Moskva och berätta att vi blir en dag sena.
Men vi har ändå två dagar för att se Röda torget, Kreml och...
Du sov inte en blund, va?
- Var det så illa? - Vad?
Hotellet? Mitt hotell var som ett Gulagläger
Du vet lagret i källaren på affären?
Det var halva det utrymmet. Inga fönster... Nu åker vi!
Det här är det bästa.
Tre på natten ringer det.
Det är receptionen som frågar: ''Vill du ha en prostituerad?''
Det är tydligen normalt här men jag blev förbluffad.
Jag menar... hon var bra på det hon gjorde.
Jag driver bara med dig. Älskling? Mår du bra?
- Är det säkert att du mår bra? - Ja.
Ja.
Nu gör jag det.
Där är han.
- Var har du varit, "tabarish"? - Tovarich.
Du måste vara Jessie.
Just det, Elia Grinko. Han är vår nya rumskompis.
Min kollega säger att han är för upptagen för att äta middag med mig.
Godtar ni min inbjudan? Jag är tak...utsvulten.
Utsvulten är riktigt. Vi gör dig gärna sällskap, eller hur?
- Är restaurangvagnen ens öppen? - Min klocka fungerar inte.
Min fungerar och vi har tur.
- Den är nästan fem. - Nästan fem.
Här försöker jag förklara situationen för stationschefen och Elia dyker upp-
-från ingenstans och börjar översätta.
Din man är en lyckans ost.
Visst är engelskan utmärkt, älskling?
Min son uppmuntrade mig, han...
...han tyckte om ert land. Han skulle få diplomatisk tjänst.
Ett ögonblick, Elia. Kan poliser dricka när de är i tjänst?
- Vi berättar väl inte för chefen, va? - Nej, tack.
- Var inte blyg. - Du är polis?
- Kriminalare, Jess. - På FSKN, som er narkotikapolis.
Elia är på väg till en stor konferens i Moskva ända från Vladivostok.
Under Sovjettiden fick ämbetsmän som jag en flygbiljett i första klass.
Nu, sju dagar på tåg.
Na Zdorovie.
Ett ögonblick, Elia. Säg inte att du saknar gamla U.S.S.R.
Det var ett mörkt ondsint imperium.
Kanske det. men då levde vi i mörkret. Nu dör vi i ljuset. Vilket är bäst?
Under U.S.S.R. var medelåldern 65 år, nu är det 58 år.
Det är nåt jag känner till mycket väl, jag är 58 år.
Ryssland har två sorters människor. De som lämnar oss med privatflyg-
-och de som lämnar oss i en kista.
- Vilken är du? - Jag är för gammal att åka.
- Jag gör bara mitt jobb. - Vilket är att fånga bovar, eller hur?
Precis, Roy.
Vilka är det som är bovar?
För tio år sen var det lätt.
Chaufförer körde heroin från Kabul. Vi tog dem, så de blev påhittiga.
De la till speciella kemikalier i heroinet och formade det till objekt.
Souvenirer, konstverk, små leksaker.
De betalar folk, packåsnor. Såna som lätt kan färdas med droger.
De använder studenter, gamla tanter.
Folk som ser oskyldiga ut men inte är det.
Det är bovarna.
Hallå där! Abby och...jäklar vad hette han? Spanjoren.
- Backpacker-paret du berättade om? - Ja, Abby och Carlos.
Kan de ha varit packåsnor?
Sista året har linjen blivit en stor knarkhandelsled.
Nu när jag tänker på det.
De visste väldigt mycket om hur man förfalskade pass, smög över gränser.
Den här Abby and Carlos, jag menar, det var vad de sa att de hette.
Det här paret. Tyckte du att de såg skumma ut, Jessie?
- Nej, bara unga. - Vart skulle de? Moskva?
- Det sa de aldrig. - Så du lämnade dem på tåget...
...när du klev av i Ulyanovsk?
Ja.
- Känner du dig bättre? - Ja.
Bra. Tur att du inte tog den ryska vodkan.
I slutändan tjänar du på att inte dricka.
Vad tyckte du om Elia?
Jag vet vad du tänker.
Jag menar, han är en ihärdig jävel men det är så han lyckas fånga dem.
Vi pratade precis om dig.
Bara gott, hoppas jag.
- Tillåt mig. - Nej, det är okej.
Låt honom ta den.
- Släpp taget. - Han tar den.
Hon är en envis kvinna. Du vet hur det är.
- Hur många dagar är det till Moskva? - Tre dagar till.
- Fantastiskt. - Vill du stanna på tåget för evigt?
Vet du vad? Vår dusch är trasig.
De har hittat Roy. Nycklarna ligger på bordet.
"Spokonya Noche".
- Spokoinoi...nochn. - Tills vidare räcker det.
Kan du släcka lyset?
Jag har ögonbindeln på.
Nej, inte den. Den här.
Alla andra ler men den här är ledsen.
Toaletten är igenproppad. Ska du fixa det?
Det var en olycka.
- Jag ska knäppa lite kort. - Jag håller ett öga på dig.
- Jag klarar mig. - Jag gör inte om samma misstag.
Jessie! Knäpper kort ser jag.
Jag är ingen fotgraf men... Jag föreslår den sidan av perrongen.
Den ser tung ut. Låt mig.
- Nej det går bra. - Ta mitt te.
Där har du väldigt fina bilder. Ljusa färger, gamla tanter.
Ryska ansikten. Fotografera på nu.
Ta mer kort!
Jag tror att vi har tid kvar.
- Varför har du den om den är trasig? - Den tillhörde min son.
Han fick den när han gick ut universitetet.
Han dog i skelettcancer.
Jag beklagar.
Livet är inte alltid en dans på rosor.
Vi hittar alltid ett sätt att överleva.
Mina kollegor i Karasuk sökte igenom tåget du klev av i Ulyanovsk.
- De hittade inte Carlos eller Abby. - De kanske gick av däremellan.
Kanske.
- Min telefon. - Jag tar den nu. Tack.
Ja?
Jessie. Min kollega Kolzak Yushenkov.
Han är också kriminalare. Vi reser tillsammans.
Vill du följa med oss är du snäll?
- Min man kommer att undra var jag är. - Han vet att du inte är långt borta.
Det finns få gömställen på tåget, eller hur?
Carlos och Abby, de kanske gick av med dig i Ulyanovsk?
- Nej. - Nej?
Är du säker?
I Ryssland har vi ett ordspråk...
"Med lögner tar du dig fram i världen men aldrig bakåt."
Förstår du, Jessie?
Jag har talat med polisen i Ulyanovsk. De talade med hotellägaren.
Vittnet såg dig äta middag med spanjoren.
Jess?
Mår du bra?
- Ja, jag mår bra. - Vad är det här?
Vad gör de i din kameraväska, har du köpt dem?
Inte? Varifrån kommer de?
- Carlos. - Carlos?
- Ja. - Gav han dem till dig?
Jess?
Nej, det gjorde han inte. Herregud!
Det är okej.
- Heroin. - Herregud.
- Hur fick Carlos ner dockorna i väskan? - Han kom in i mitt rum.
Duschen var paj och han ville låna min.
Jag gick och såg polisen på hotellet. Carlos måste också ha sett dem.
Han blev säkert rädd, och det var väl då han gjorde det.
Sen då?
Jag gick till lobbyn och väntade på Roys samtal.
Därifrån såg jag att de lämnade hotellet tillsammans.
Jessie...
...varför sa du att de inte klev av tåget med dig?
- Jag blev rädd. - Varför?
Jag blev rädd för Abbys skull. Hon är en bra tjej.
När du ställde frågorna stelnade jag.
Jag ville inte att hon skulle råka illa ut på grund av Carlos.
Hon är inte delaktig. Hon kände inte till dockorna.
- Hur vet du det? - Han sa det. Han visade dockorna.
När du var ensam med honom?
Ja.
Sen när jag hittade dockorna i min väska...
Hon... Hon fick panik, Elia.
Du berättade hur smugglare jobbar-
-och hon blev rädd. Det kan hända vem som helst.
Ja.
Fruktan kan driva en till vad som helst. Det vet vi mycket väl i ryssland.
Vår historia är bara orationella händelser.
Så... är det allt?
Ja, bara en formalitet är jag rädd.
Jag hade rätt. Väldigt vackert.
- Är det okej? - Ja.
- Vad gör du om du hittar dem? - Vi måste hitta dem först.
Carlos!
Den här var väldigt fin. Är det Ulyanovsk?
Vilken kyrka?
Jag...kollade inte upp namnet.
Väldigt vacker.
Som...en rysk symbol, eller hur?
- Vi kan ta hand om det. - Ursäkta omaket.
Vi anländer till Moskva imorgon. Jag sover i Kolzaks rum inatt.
- Spokoinoi nochn. - "Spakoinoi noche".
Förlåt.
Jag älskar dig, Jess.
Det betyder att vi ska kunna prata om allt.
Inga hemligheter.
Ta med det i din bok.
Gissa vem som inte var på plats för en gång skull.
Det är ju utan mjölk och socker givetvis.
Hon stängde åtminstone av musiken.
Vi gjorde det enda rätta.
Ja. Jag vet.
Ska jag hämta socker från restaurangvagnen?
- Det vore sött. - Okej.
Ge mig din hand! Jag tar dig!
Du är i säkerhet.
Elia.
- Vad är det som pågår? - Din frus historia stämmer inte.
Elia...var är de andra vagnarna? Vem fan är du?
Kolzak.
Roy, Jessie, sätt er.
Din fru sågs lämna Ulyanovsk i en buss tillsammans med spanjoren.
Nu kanske din fru kan berätta var Carlos är.
Din fru verkar ha problem med sanningen.
Tala inte om min fru. Jag känner min fru.
Vem är du?
Jag är kriminalare Elia Grinko på narkotikaroteln och det här är...
Skitsnack! Du är ingen kriminalare! Du är en lögnare!
- Vart ska vi? - På en kort promenad.
Vi har inga vinterkläder.
- Mina glasögon. Vi är amerikaner. - Nu går vi.
Slå er ner.
Ta av er skorna...och strumporna.
Vänta lite. Vi fryser ihjäl...
De hittade henne i Ulyanovsk.
Hon letade efter sin pojkvän.
- Vad vill du? Du har ju drogerna. - Inte mina droger, Roy.
Tror du det handlar om lite heroin?
Hans boss forslar 20-50 kg heroin varje dag.
Han räknar med att hans arbetare försvinner med leveransen ibland.
Men inte att de stjäl pengar.
Nej! Sluta!
Vad Carlos än gjorde så är hon oskyldig.
Snälla.
Ni amerikanska kvinnor. Hur beskrev du Abby?
"Bra tjej", eller hur?
Rekryterar "bra tjej" pojkvän? Låtsas att älska honom...
...så han sticker kniven...
...den här kniven i huvudet på en man så hon kan stjäla pengar.
Gör en bra tjej det, Jessie? Mördar en man?
- Nej. - Neka till det då.
Det är inte sant.
Jag är kriminalare. Jag vet bara fakta.
Ett: Abby vet inte var Carlos är. Två: Hon har inte pengarna.
Det här är min teori. Hitta Carlos så hittar man pengarna.
Det räcker!
Vi tog en buss.
Vi tog en buss ut ur stan.
Vi klev av i en by nånstans.
Jag tog lite kort. Och sen...
Sen...
Åkte vi tillbaka.
Han klev av i stan och jag gick till hotellet, sen såg jag han inte mer.
Jag vet inte var han är!
Snälla! Jag vet inte var han är!
Jag vet inte!
Jag är en rättvis man, men inte Kolzak.
Han ville binda era fötter. Jag tycker inte det behövs.
Ni är inga brottslingar.
Ni har säkert frågor till varandra. Så ni ska få prata en stund.
- Hon vet var han är. - Hon kommer att prata.
- Jag måste telefonera Rukshan. - Vi ödslar tid.
- Skjut mannen. Då pratar hon. - De är amerikaner.
Det här hände under din vakt.
Behöver jag påminna om vad Rukshan ville att jag skulle göra-
-om du inte hittade pengarna.
Ge dem fem minuter.
Sen kan du skjuta honom i knäet.
Finns det nåt du kan säga för att hjälpa oss?
Vad du än säger till mig nu så kommer jag alltid att älska dig.
Vad du än säger.
Åh, Roy.
Okej. Då går vi.
- Gå var? - Det måste finnas en väg ut.
Vi är utan skor. De dödar oss.
- Lämna mig inte. - Vi kan inte lämna henne.
- Det är hennes fel att vi är här! - Det är inte sant.
Gå inte. Hjälp mig. Snälla.
Jess! En dörr.
- Lämna mig inte. Hjälp mig. - Det är okej.
Var är Carlos? Var är han?
- Det är öppet! - Var är Carlos?
- Var är han? - Jess!
Den här vägen.
Där. Jag ser dagsljus.
Vi måste bryta upp den. Ge mig röret.
- Jessie! - Här!
Den får duga.
Kinesiskt skräp som vi säljer i affären.
Hjälp mig, älskling!
Spring!
- Där är det! - Mina fötter.
Kom igen.
Hallå!
Jävlar! Jävlar, Roy!
- Knuffa ut honom. - Vad?
Hon är igång.
Jag prövade en dieselsimulator en gång på tågmuseet i Des Moines.
Spakarna var på engelska.
Roy!
- Jävlar! - Stäng dörrarna!
Det var gasen. Jag behöver bromsar.
Så ska det se ut raring.
Hon sackar. Var är bränslepumpen?
- Han kommer! Jävlar! - Jess. Håll dörren!
Hjälp!
Herregud! Är du okej?
Kolzak! Nej!
Lyssna!
Du måste ta ditt ansvar! Han dödar Roy. Var är Carlos?
Var är han? Tror du att det är en lek?
Han skjuter honom!
Om du inte berättar för mig nu! Var är Carlos?
Jag dödade honom!
Ta skydd!
Jag tror inte på henne.
Nej...
Nej. Låt mig göra det.
Låt mig göra det!
Nej...
- Släpp vapnet! - Jag är polis!
- Vad i helvete händer här? - Elia Grinko, narkotikaroteln.
Jag räddade nyss den här gisslan.
De är amerikaner.
Det där är Kolzak Yushenkov. Han tog turisterna som gisslan och stal tåget.
Jag lyckades ta mig ombord och ordna upp situationen.
Sänk era vapen. Hjälp dem.
Nej, vänta. Det är... Det är han.
- Sårades nån av era män? - Tvärtom, de mår nog ganska bra nu.
En dag här är en mindre i Groznyj.
Han tänkte...döda oss.
- Vad säger hon? - Ingen aning.
Han tänkte döda oss.
Vänta. Lyssna...
Han...försökte... Han ville...
Fick du deras vittnesmål?
- Mr Nassir? - Ja, kom in.
De här tre var medlemmar i ett Uzbeki gäng som drivs av Javid Rukshan.
Han tar in droger till USA via Japan.
Er polisvän såg till att ingen störde affärerna, även sina egna killar.
Han är en jagad man på båda sidor nu.
De goda nyheterna är att dina foton kan få alla bakom galler.
Så ska det så ut, raring.
Vi ber om ursäkt för kameran.
Får jag ge er ett råd?
Nåt min mor alltid sa till mig. Tala aldrig med främlingar.
Carlos Ximénez, Barcelona. Där är hans förflutna.
Stöld, innehav, sexuellt våld. Smuggling är nytt för honom.
- Tror du att ni hittar honom? - Nån gör det. Har han tur är det vi.
- Än hon då? - Abby Brunell. 20 år gammal.
Sist kända adress var Seattle. Ingen familj hittades.
Antagligen en vilsen tjej som föll för fel kille. Som ni sa i era vittnesmål.
Som är...här har vi det. Utskrivna med lättläst engelska.
- Vad händer med henne? - När hon mår bra får hon åka hem.
Signera här så medhåller ni att ni har talat sanning.
Här, mr Nassir.
Roy? Jag måste besöka henne.
Hej.
Jag vill berätta en sak.
- Här har du, herrn. - Tack så mycket.
Är du okej?
Vad sa du till henne?
Nåt som du sa till mig en gång. På sjukhuset.
Du skojar. Munkgrejen? Jag vet inte ens vad det betyder.
Jag försökte bara muntra upp dig så du skulle se det från den ljusa sidan.
Jag vet.
Det ska bli skönt att komma hem.
Max! Kom hit.
Lämna henne ifred.
- Förlåt. - Det är okej.
Det är okej.
Översatt av: Jeez och Fenix
www.SweSUB.nu -om översättaren själv får välja